Ingredient
BUTYLGLUCOSIDES HYDROXYPROPYLTRIMONIUM CHLORIDE
Informații privind substanțe
„Butil” se referă în mod normal la butanol (1-butanol sau n-butanol) ca o componentă alcoolică sau, în general, o catenă de hidrocarbură saturată cu 4 atomi de carbon. Glucozidele sunt produși de conversie („produși de condensare”) ai dextrozei (glucozei), care se obțin printr-o reacție cu alcooli sau (poli-)alcooli. "Hidroxipropil" se referă la 2-hidroxipropanol (1,2-propandiol) drept componentă alcoolică sau, în general, la gruparea 2-hidroxipropil ca reziduu de hidrocarbură. „Trimoniu...” se referă la o sare cuaternară de trimetil amoniu, deseori pe bază de amine grase. Exemple: „steartrimoniu…” conține o catenă de carbon stearil-(C18-); „laurtrimoniu…” corespunde unui reziduu de hidrocarbură lauril-(C12-). Clorurile sunt săruri ale acidului clorhidric (acid clorhidric).
Funcție/Funcții a/ale acestui ingredient în produsele cosmetice
AGENT DE CONDIȚIONARE A PIELII
Menține pielea în stare bună
AGENT DE CURĂȚARE
Curăță pielea, părul sau dinții
AGENT TENSIOACTIV - DE CURĂȚARE
Agent activ de suprafață pentru curățarea pielii, părului și/sau dinților
AGENT TENSIOACTIV - EMULGATOR
Permite formarea de amestecuri fin dispersate de ulei și apă (emulsii)
Informații referitoare la contextul privind utilizarea în produse cosmetice
Agenții tensioactivi sunt așa-numitele substanțe detergente și au o semnificație majoră în produsele cosmetice pentru curățarea pielii și părului. Agenții tensioactivi sunt substanțe care, datorită structurii lor moleculare, sunt capabile să reducă tensiunea superficială a unui lichid. În acest fel, este posibilă amestecarea fină a două substanțe care altfel nu pot fi amestecate, cum ar fi uleiul și apa. Datorită proprietăților lor, agenții tensioactivi au multiple utilizări în cosmetică: pot curăța, produce spumă și pot acționa ca emulgatori și amesteca substanțele între ele. În șampoane, geluri de duș și săpunuri, agenții tensioactivi sunt, de exemplu, folosiți pentru a spăla de pe corp grăsimea și particulele de murdărie cu ajutorul apei. Agenții tensioactivi sunt utilizați și în pasta de dinți. În acest caz, în timpul curățării dinților, ei favorizează dizolvarea și distribuirea rapidă și completă a pastei în gură. Agenții tensioactivi utilizați în produsele cosmetice sunt de obicei produși sintetic pe bază de materii prime vegetale. Agenții tensioactivi sunt utilizați frecvent în combinații pentru a îndeplini diverse cerințe în aceeași măsură - de exemplu, dizolvarea murdăriei și formarea spumei în combinație cu o bună toleranță a pielii - în cel mai bun mod posibil. Printr-o combinare optimă a unui agent tensioactiv – în sine – cu toleranță nefavorabilă a pielii, dar cu o foarte bună proprietate de îndepărtare a murdăriei, cu un agent tensioactiv foarte ușor, de protecție a pielii, se obține un produs cu proprietăți bune de curățare și toleranță bună a pielii. Emulgatorii sunt folosiți frecvent ca excipienți în produsele cosmetice. Ei le permit componentelor care nu se pot amesteca între ele, cum ar fi uleiul și apa, să formeze o emulsie permanentă stabilă. În acest fel, atât ingredientele de îngrijire, cât și cele uleioase și active pot fi utilizate într-unul și același produs cosmetic. Emulgatorii sunt capabili să realizeze acest lucru, deoarece moleculele lor sunt formate dintr-o parte lipofilă și una hidrofilă. Astfel, emulgatorii pot reduce tensiunea de interfață care există de fapt între două substanțe incompatibile precum grăsimea și apa. Emulgatorii se utilizează în special pentru creme, loțiuni și agenți de curățare. În prezent, emulgatorii au devenit, totuși, mult mai mult decât doar excipienți care mențin o emulsie stabilă. Esterii acizilor grași pe bază de zahăr, lecitină sau monostearat de glicerină contribuie, de exemplu, la îmbunătățirea echilibrului de umiditate al pielii și, prin urmare, sunt considerați și ingrediente cosmetice active.
Aparține următoarelor grupuri de substanțe
Reglementarea produselor cosmetice
Ingredientele din produsele cosmetice sunt supuse reglementărilor. Vă rugăm să rețineți că în afara UE se pot aplica reglementări diferite cu privire la acestea.